Одеський національний університет імені І. І. Мечникова
Факультет історії та філософії
Кафедра культурології

Силабус курсу
«ПЛАСТИЧНИЙ ВИРАЗ АНТИЧНОЇ КУЛЬТУРИ»
Обсяг	3 кредитів, 3 змістових модуля, загальна кількість годин – 90, з них лекційних – 16 г., семінарських – 14 г., самостійна робота студента – 60 г.	
Семестр, рік навчання	1 семестр 2 року навчання	
Дні, час, місце	За розкладом	
Викладач	Левченко Віктор Леонідович, кандидат філософських наук, доцент кафедри культурології	
Контактний телефон	+380976951235	
Е-mail	victor_levchenko@ukr.net  	
Робоче місце	вул. Новосельського 64, 4 поверх, кафедра культурології	
Консультації	Очні консультації: за розкладом (адреса Новосельського 64, 4 поверх, кафедра культурології)
Он-лайн-консультації: на платформі Zoom за домовленістю зі студентами	
КОМУНІКАЦІЯ 
Комунікація зі студентами здійснюється: 
очно (консультації на кафедрі культурології);
 за телефоном (+380976951235), 
за електронною адресою victor_levchenko@ukr.net  

АНОТАЦІЯ  КУРСУ  
Предмет вивчення дисципліни. Навчальна дисципліна присвячена вивченню пластичних форм вираження античної культури через аналіз скульптури, архітектури, вазопису, фрески, мозаїки, театрального мистецтва, жесту та танцю Давньої Греції й Стародавнього Риму. Особлива увага приділяється дослідженню візуалізації культурного простору античності, принципів гармонії, пропорції та ідеалу людини, а також впливу античної художньої спадщини на подальший розвиток європейської культури.
Пререквізити і постреквізити курсу. Курс «Пластичний вираз античної культури»  базується на попередньої фахової підготовки під час вивчення курсу «Історія зарубіжної культури» та формує у студентів знання і вміння, які вони будуть використовувати в подальшому.
Мета. Метою вивчення дисципліни «Пластичний вираз античної культури» є формування чіткого уявлення у здобувачів вищої освіти з культурології про особливості пластичного виразу у різних типах культури, античної зокрема; принципах візуалізації античного культурного простору; системне вивчення античної культури та мистецтва у різних його видах та проявах та забезпечення культурологічної складової підготовки висококваліфікованого й конкурентоздатного фахівця першого (бакалаврського) рівня освіти за спеціальністю 034 Культурологія.
Завдання. Основними завданнями навчальної програми є:
- сформувати у здобувача вищої освіти освітнього ступеня «бакалавр» низку загальних компетентностей, які є достатніми для виконання професійних обов’язків за спеціальністю «Культурологія»;
- забезпечити повне досягнення здобувачами вищої освіти програмних компетентностей та очікуваних результатів навчання за дисципліною «Пластичний вираз античної культури».
Очікувані результати. У результаті вивчення навчальної дисципліни здобувач вищої освіти повинен 
знати: 
-	основні теоретичні поняття мистецтвознавства та естетики, що стосуються специфіки візуально-просторових мистецтв античної доби;
-	основні історичні етапи розвитку образотворчого, декоративно-ужиткового мистецтва та архітектури античної доби;
-	основні стилі, напрямки та течії  у розвитку античного образотворчого мистецтва;
-	основні пам’ятки образотворчого, декоративно-ужиткового мистецтва і архітектури античної доби та імена їхніх авторів;
вміти: 
•	розуміти специфіку художнього образу в античному мистецтві;
•	пояснювати закономірності розвитку та трансформацій образотворчого, декоративно-ужиткового мистецтва та архітектури античної доби;
•	аналізувати конкретні твори та тенденції розвитку античного мистецтва.

ОПИС КУРСУ
 Форми і методи навчання
Курс буде викладений у формі лекцій (16 год.) та семінарських (14 год.), організації самостійної роботи студентів  (60 год.). 
На лекціях та при проведенні семінарських занять використовуються наочні, пошукові, дослідницькі методи навчання. На семінарських заняттях розв’язуються завдання, проводяться наукові «круглі столи», пропонуються презентації.
Зміст навчальної дисципліни
Змістовий модуль 1. Пластичний вираз в просторових мистецтвах античності 
Тема 1. Особливості античної скульптури
Скульптура як ключовий елемент пластичного виразу античної культури. Гармонія між формою та змістом, поєднання реалістичного зображення з ідеалізацією. 
Архаїчний період античної пластики. Статуї куросів і кор. Фронтальна статика, симетрія та умовність пропорцій. Чітка збалансованість форм і деталей, без складних рухів чи поворотів. Умовність пропорцій. Спрощені й схематичні риси обличчя та тіла. «Архаїчна усмішка». Курос з Теней (бл. 570 р. до н.е.), Кора з Акрополя (бл. 520 р. до н.е.).
Класичний період. Гармонія і пропорції: Скульптора як зображення ідеальної людини, спираючись на математичні закони пропорційності. Контрапост як розподіл ваги, де одна нога опорна, а інша розслаблена, що додає фігурам динамічності та природності. Рівновага та баланс між статикою та динамікою, фізичною красою та спокоєм. Принцип хіазму. Реалізм як деталізація анатомії, рухів і виразів обличчя. Фідій. Статуя Зевса в Олімпії (одне з семи чудес світу). Скульптури Парфенона (Афіна Парфенос). Поліклет як автор «канону» пропорцій, що описує ідеальну людську фігуру. Доріфор (Списоносець) - як приклад дотримання «канону» ідеальних пропорцій. Мирон. Передача руху в скульптурі. Дискобол (метальник диска) - зображення атлета в момент динамічного напруження. 
Елліністичний період: більша емоційність і динаміка. «Лаокоон та його сини», «Ніка Самофракійська». Емоційність: Вираження сильних почуттів — болю, радості, страху, гніву. Динаміка: скульптури стають більш драматичними.  Реалізм і драматизм: Детальна передача м’язів, емоцій обличчя, складних поз. Взаємодія з простором. «Лаокоон та його сини». «Ніка Самофракійська». Відчуття польоту і тріумфу. «Вмираючий галл». Акцент на індивідуальності та складних емоціях.
Тема 2. Особливості давньоримської скульптури
Етруська пластика як попередниця давньоримської. Капиталійська вовчиця. Римська інтерпретація тілесності і соціокультурних ідеалів. Увага на реалістичному зображенні людини, її характеру і моралі. Римська портретна скульптура. Реалізм і патріотизм, відмова від ідеалізації зовнішнього вигляду. Соціальна цінність досвіду, мудрості та гідності. Асоціація правильних пропорцій тіла з доброчесністю. Скульптури для громадських та релігійних цілей. Бюсти і статуї імператорів як символ ідеалу громадянської доброчесності, відданості державі, мужності та стійкості. Сакралізація портретів римських імператорів. Бюст Августа як приклад, де підкреслено ідеалізований образ імператора. Образ ідеального правителя як засіб для зміцнення авторитету імператора. Мистецтво Стародавнього Риму 2 ст. н.е. Колона Траяна. Кінна статуя Марка Аврелія.

Тема 3. Антична архітектура як форма пластичного виразу 
Архітектура Стародавньої Греції як взірець для наступних мистецьких епох та стилів. Крито-мікенське мистецтво. Архітектура Кноського палацу. 
Гармонійне поєднання естетики та функціональності. Головні елементи: ордерна система (доричний, іонічний і коринфський ордери, які визначали зовнішній вигляд храмів, театрів і громадських споруд). Парфенон в Афінах як символ ідеальної рівноваги та пластичного виразу архітектурної форми. Ордерна система та архітектурні інновації в античності Гармонія пропорцій, функціональності та технологічних інноваціях. Ордери як архітектурні стилі, їх роль у визначанні форми і пропорції колон, їхньої декоративної обробки, а також взаємозв'язку із загальною структурою будівлі. Доричний ордер (Храм Гери в Олімпії, Парфенон в Афінах). Строгість, сила, мужність, підкреслення гармонії та стабільності. Іонічний ордер (храм Ніки Аптерос в Афінах, Ерехтейон). Легкість, елегантність, жіночність. Коринфський ордер (Храм Зевса Олімпійського в Афінах). Розкіш, витонченість, натхнення природою. Візуальна стабільність. 
Гармонія і пропорції в античній архітектурі. Золотий перетин для створення ідеального співвідношення між висотою, шириною і довжиною у творчості архітекторів Іктіна і Каллікрата. Візуальні корекції.

Тема 4. Особливості архітектури Стародавнього Риму
Римські архітектурні інновації. Використання арок, куполів і бетону, які дозволяли створювати монументальні споруди (Пантеон, Колізей та інш.). Успадкування грецької традиції в архітектурі Стародавнього Риму. Основні римські інновації: 1. Арки як нженерне рішення, що забезпечувало розподіл навантаження на великі прольоти (використування при будивництві  мостів, акведуків, тріумфальних арок). 2. Куполи як засіб розширення внутрішнього простору без використання колон чи додаткових опор (Пантеон). 3. Бетон (використовувався для зведення амфітеатрів, терм, базилік). 
Відомі римські споруди: Пантеон (125 р. н. е.). Гармонія між внутрішнім і зовнішнім простором. Колізей (80 р. н. е.). Система арок і склепінь, що дозволяла витримувати значне навантаження. Три ордери: доричний (нижній ярус), іонічний (середній) і коринфський (верхній). Акведуки. Акведук Клавдія (52 р. н. е.). Грецька ордерна система як символ краси та пропорції. Римські новації як забезпечення практичністі, довговічністі та масштабністі споруд.

Тема 5. Фреска та вазопись у візуалізації античного культурного простору.
Крито-мікенське живописне мистецтво. Фрески та зображення на  кераміки. Їх пластичність. Прикладне мистецтво.
Античні пинаки. Фрески вілли імператриці Лівії. Їх декоративність. Помпейські розписи. «Альдобрандинське весілля».
Різновиди античної кераміки. Чорнофігурний та червонофігурний вазопис. Основні майстри.  Композиційні особливості. Білінгви.

Змістовий модуль 2. Відображення ідеалів в античної культурі та мистецтві. 
Тема 6. Гармонія між тілом і духом у грецькому мистецтві 
Антична концепція гармонії між тілом і духом. Людина як поєднання матеріального і нематеріального, фізичної сили та моральної досконалості. Скульптури як відображення ідеалів. Ідеал краси. Зображення людини в її найбільш досконалій формі. Принципи пропорції та симетрії, збалансованість та гармонійність образів. «Доріфор» Поліклета як скульптура, що втілює принципи «канону» — ідеальних пропорцій людського тіла.
Втілення моральних ідеалів. Скульптура в античності як зображення моральних чеснот. Втілення в зображеннях героїв і богів ідеалів мужності, відваги, моральної чистоти. Зображення богів і героїв з витонченими пропорціями та бездоганними рисами для демонстрації їх надприродних якостей. Відображення в скульптурі філософських поглядів про взаємодію людини та сакрального. «Discobolus» Мирона (V ст. до н. е.) як демонстрація ідеального балансу між рухом і спокоєм, силою та грацією. Духовна зібраність та прагнення до гармонії.

Тема 7. Мозаїка як засіб пластичного виразу в античному світі.
Мозаїка та декоративне мистецтво. Мозаїка та її застосування для оздоблення громадських та приватних будівель. Складні композиції з кольорових каменів і скла. Зображення міфологічних сюжетів, сцен природи чи побуту. Мозаїка та декоративне мистецтво в античному світі. Мозаїка як техніка художнього оформлення. Мозаїка, завдяки своїй здатності створювати деталі і текстури, як важливий засіб пластичного виразу.
Мозаїка в Стародавній Греції. Мозаїка як популярний засіб оздоблення підлог. Мозаїка як важливий елемент організації культурного простору в житлових інтер'єрах та у храмовій архітектурі. Типи мозаїки: геометрична мозаїка (повторювані геометричні візерунки, що складалися з маленьких кольорових камінців або черепків); міфологічні сюжети (зображення міфологічних сцен, де на перший план виходили герої античних легенд, боги, богині та чудовиська). Мозаїка «Битва при Херонії» (IV ст. до н. е.).

Тема 8. Мозаїка в Стародавньому Римі.
Римські інновації у мозаїці. Типи римської мозаїки: фігуративна мозаїка (окрім геометричних візерунків, римляни використовували мозаїку для зображення сцен природи, побуту або міфологічних сюжетів; мозаїка для підлоги (тесселяція, яка укладалася з маленьких квадратних або прямокутних камінців - тессел, що дозволяло створювати детальні та складні композиції); ілюстрація повсякденного життя (рибалки, ловці, птахи, фауна, що демонструвало заможність і культуру господарів будинків). Мозаїка з Помпеїв («Битва при Іссі») - зображення великої битви між Олександром Македонським і персами. Передача драматизму і руху битви, що робить її прикладом високої майстерності мозаїчного мистецтва.
Міфологічні та побутові сюжети в мозаїці. Мозаїка в античному світі як ілюстрація міфів і релігійних сюжетів. Такі композиції виконували роль не лише декоративного елементу, але й ритуального символу. Сцени з повсякденного життя: полювання, риболовля, сільське життя, свята, танці або гастрономічні сцени. Мозаїка «Чаша з вином і фруктами» з Помпеїв, що зображає декоративні мотиви в стилі натюрморту.
Техніка мозаїки та матеріали: камінь (використування для виготовлення тесселів - маленьких шматочків мозаїки). Кольорові камені для забезпечування різноманіття відтінків; скло (інноваційний матеріал, який був популярним в римський період). Скляні тессели могли бути прозорими або непрозорими для створювання ефектів світла і тіні; черепки; золото та інші метали (для додавання розкоші та блиску в композиціях).

Тема 9. Пластичний вираз у театральному мистецтві античності
Невербальні засоби передачи емоцій та характерів персонажів у античному театрі. Маски, костюми, жестикуляція та хореографія як пластичні складові у античному театрі. Театр у Стародавній Греції та Римі як важливий елемент культурного життя. Маски як символи ідентичності та емоцій. Функції масок: ідентифікація персонажів, передача психологічного стану персонажів, підсилення емоцій. Основні типи масок: для комедії і трагедії. Костюми як символи соціального статусу та характеру. Костюми в античному театрі як елемент пластичного виразу. Функції костюмів: символіка статусу та ролі, підкреслення теми вистави. 

Тема 10.  Античний танок та жест як прояви пластичного начала
Жестикуляція як передача емоцій через рухи. Різновиди жестикуляції — рухи рук, голови, тіла, Жест як вираз передачи емоційного стану персонажа в античному театрі. Функції жестів. Жестикуляція як передача почуттів, які актор не міг виразити тільки вербально. Забезпечення чіткості жестів для великої аудиторії. Необхідність використування сильної та виразної жестикуляції, щоб донести емоційний зміст в зв’язку з великими театральними просторами в добу античності. 
Хореографія: рухи тіла та символіка. Хореографія в античному театрі як важлива складова пластичного виразу. Роль хореографії для підсилиння емоційного ефекту дійства і відображання складних внутрішних переживань персонажів через танець і рухи. Функції хореографії в добу античності. Підкреслення теми та настрою. Танці та рухи у хорі або в сольних виступах античної вистави. Хорові танці у давньогрецьких трагедіях як поєднання музики, танцю і поезії. Динаміка мізансцен в античному театрі. Танець і хореографічні елементи як допоміжний елемент для виразу динаміки подій. Залежність різних типов рухів від характеру драматичних подій в античному театрі. Ритуальний  танець хору в драматичних виставах. Давньої Греції та Давнього Риму. 

Перелік  рекомендованої літератури
Основна
1.	Алешкевич Я. А. Історія та культура Античності : навчальний посібник для здобувачів вищої освіти. Ужгород: «ДВНЗ» УжНУ, 2023, 180 с.
2.	Балух В. О., Коцур В. П. Культура Античності: підручник. Чернівці: Наші книги, 2015. 632 с.
3.	Бандура Т. Й. Історія зарубіжної літератури (античний період) (для студентів філологічного факультету): навчально-методичний комплекс. Одеса: ПНПУ, 2018. 53 с. 
4.	Бєлаш Г. О. Історія античної літератури. Київ : Центр навчальної літератури, 2019. 236 с.
5.	Білецький О. Було колись над Іліоном. Гомер. Іліада. Харків: Фоліо, 2016.
6.	Голубович І. В., Левченко В. Л., Петриківська О. С. Стратегії розвитку сучасної філософської антропології та філософії культури: методичні рекомендації. Одеса: Одес. Нац.. ун-т ім. І. І. Мечникова, 2021, 80 с.
7.	Ковальова, Н., Левченко В., Заблоцька. В. ДОСВІД ПЛАСТИЧНОГО ВИРАЗУ АРХЕТИПОВОГО КОНФЛІКТУ АНТИЧНОЇ КУЛЬТУРИ В ТРАГЕДІЇ «ЕДІП-ЦАР» // XІII Уйомовські читання (2025) :матеріали Наукових читань пам’яті Авеніра Уйомова / упор. і ред. К. В. Райхерт. Одеса: Одеський національний університет імені І. І. Мечникова, 2025.  С. 42–43. 
8.	Козлик І. Антична література: (Лекційні матеріали у формі repetitorium’y). Івано-Франківськ : Симфонія форте, 2020. 180 с.
9.	Левченко В. Л.  Елліністична скульптура як кульмінація пластичного виразу: динаміка, емоція та простір // VI Верниковські читання (2026): Матеріали Наукових читань пам’яті Марата Верникова / відп. ред. В. Л. Левченко. Одеса: Одеський національний університет імені І. І. Мечникова, 2026. С. 66-68.
10.	Панфілова О. Г., Рублевська Н. В., Тарасюк І. І. Історія зарубіжного мистецтва: навчально-методичний посібник. Ч. 1. Тернопіль: ТНПУ, 2016. 133 с.
11.	Теліженко Л. В. Історія мистецтв: конспект лекцій. Суми: Сумський державний університет, 2019. 194 с.
12.	Шмельова Т. В. Мистецтво скульптури: навчально-методичний посібник. Житомир: Вид-во ЖДУ ім. Івана Франка, 2018. 201 с.

Додаткова 
1.	Античний театр: Есхіл, Софокл, Евріпід, Арістофан, Менандр, Плавт: Трагедії і комедіЇ: Пер. з давньогр. та латин. / упорядкув., передм., прим. В. І. Пащенко. К.: Веселка, 2003, 382 с.
2.	Балух В. О. Історія античної цивілізації: у 3-х т. Т.3. Практикум. Чернівці: ТОВ «Видавництво «Наші книги», 2010. 554 с.
3.	Бондар Н. О., Левченко В. Л. Історія естетичної думки. Античність. Середньовіччя. Відродження. Хрестоматія. Одеса: Вид-во ОНМА ім. А. В. Нежданової, 2012, 174 с.
4.	Грецька традиція в сучасній культурі / під ред. В. Левченка // Δόξα/ Докса. Збірник наукових праць з філософії та філології. Вип. 8. Одеса: ОНУ ім. І. І. Мечникова, 2005, 350 с.
5.	Грецький спадок і сучасність / під ред. В. Левченка // Δόξα/ Докса. Збірник наукових праць з філософії та філології. Вип. 4. Одеса: ОНУ ім. І. І. Мечникова, 2003, 392 с.
6.	Давньогрецький театр: [збірник] / упоряд. Ліна Глущенко. Львів: Червона Калина, 2010, 216 с.
7.	Історія європейської ментальності / За ред. П. Дінцельбахера. Львів: Літопис, 2004. 720 с.
8.	Історія європейської цивілізації. Рим / К. Вільєтті та ін.; за ред. Умберто Еко; пер. з італ.: Л. Д. Ципоренко та ін. Харків: Фоліо, 2017. 1030 с.: іл. Перекл. за вид.: L'Antichità-Roma / a cura di Umberto Eco (Milano: EM Publ. SRL, 2012).
9.	Ковальова Н. І., Левченко В. Л. Межі смішного: провокация як трансгресія (на матеріалах музично-драматичного мистецтва) // Δόξα/Докса: Зб. наук. праць з філософії та філології. Вип. 1 (31), Одеса, 2019.
10.	Ковальова Н. І., Левченко В. Л. Фестивалі у просторі  міста // Δόξα/Докса: Зб. наук. праць з філософії та філології. Вип. 2 (32), Одеса, 2019.
11.	Кун М. А. Легенди і міфи Давньої Греції . К.: Академія, 2007. 446 с.
12.	Содомора А. Жива античність. К., 1983.
13.	Сумченко І. В. Есхатологічні міфи: особливості нарративу // IX Уйомовські читання (2021): матеріали Наукових читань пам’яті Авеніра Уйомова. Одеса: Одеський національний університет імені І. І. Мечникова, 2021. С.74-78.
14.	Сумченко І. В. Особливості сприйняття простору і часу в традиційній культурі // Δόξα / Докса. Збірник наукових праць з філософії та філології. ОНУ ім. І. І. Мечникова. 2010.  Вип. 15 (1). Універсальні виміри культури.  С.303–312.
15.	Сумченко І. В. Проблематика архаїчних космологічних міфів: універсальне та особливе // VІІІ Уйомовські читання (2020): матеріали Наукових читань пам’яті Авеніра Уйомова. Одеса : Одеський національний університет імені І. І. Мечникова, 2020. С.122-125.
16.	Франко І. Гесіод і його твори // Франко І. Збір. творів. К., 1977. Т. 8.

ОЦІНЮВАННЯ
Поточний контроль здійснюється під час проведення семінарських занять і включає в себе усне опитування, обговорення проблемних питань, рішення задач з певних тем. Модульний контроль здійснюється за темами, які включені до 1 і 2 змістовних модулів.
Оскільки на заочному відділенні не заплановано проведення семінарських занять, то основною формою контролю є написання контрольної роботи, яка подається до початку сесії.
Періодичний контроль здійснюється шляхом написання двох змістовних модулів, до підсумкових результатів яких включають також бали, що були отримані студентами за роботу на семінарських заняттях.
Самостійна робота студентів.
Самостійна робота студентів є необхідним компонентом для вдалого засвоєння курсу. Основною її метою є закріплення  лекційного матеріалу, оволодіння новою термінологією. Після кожної лекції студенти отримують усні або письмові домашні завдання. За виконання домашнього завдання студент отримує бали, які додаються до балів, отриманих протягом лекції.
	
ПОЛІТИКА  КУРСУ  («правила  гри»)
Політика щодо дедлайнів та перескладання: у разі відсутності з поважної причини на занятті, студент може написати модульну роботу під час консультації. У випадку отримання «низького» балу, студент може перескласти модуль (наприклад, виконати модульні завдання іншого варіанту). Студенти, які активно працюють під час лекцій мають можливість отримати необхідну кількість балів достроково. У разі нагальної потреби дострокового складання контролю, студенти складають усний залік за підсумковими питаннями для курсу.
Політика щодо академічної доброчесності: під час виконання письмових робіт студент не повинен порушувати правила академічної доброчесності і списувати з підручників, електронних ресурсів або з роботи іншого студента. Письмова робота, яка збігається більше ніж на 40% з іншим джерелом (наприклад, текстом з підручника або з роботою іншого студента) не перевіряється і бали за неї не нараховуються.
Політика щодо відвідування та запізнень: несистематичні пропуски (особливо з поважної причини), а також несистематичні запізнення не «відпрацьовуються». У разі частої відсутності з поважної причини (наприклад, хвороба, міжнародне стажування) студент може отримати індивідуальне завдання, за виконання якого отримає бали.
Мобільні пристрої: під час занять у студентів немає потреби у використанні мобільних додатків, мережі Internet. Обладнання, яке необхідне для презентацій, буде наявне в аудиторії.
Поведінка в аудиторії: заохочується активна участь студентів у дискусіях, виконання необхідного мінімуму навчальної роботи, виконання домашніх завдань, відключення мобільних пристроїв, тиша на лекціях.